TIDLIGERE I SPARTACUS: BLOOD AND SAND
- Har rådet taget en beslutning? - Vi skal i krig.
Formering. Vi går mod øst.
Jeg gav mit ord på at forsvare os mod getae.
Du vil gå, når du er givet en ordre.
Du kom tilbage til mig.
Velvidende at det kan, koste dig livet.
Der er intet liv, uden dig.
Rom's skygge er stor, og du vil dø under den!
Jeg har en bunke nye rekrutter, der ankommer i morgen.
Hvis jeg ydermere vil købe denne mand, -
- til at blive optrænet i min Ludus i de gladiatoriske kunste.
Desuden tvivler jeg på han overlever til den næste kvarter måne.
- iDW Præsenterer - - Spartacus 1x02 -
- iDW - - Din subgruppe på nettet -
Sura.
Da Romerne kom...
Jeg troede, jeg aldrig skulle se dig.
Jeg vil altid være hos dig.
Selv guderne kan ikke holde mig væk fra dig.
Jeg vil dræbe dem alle, hvis de prøvede.
Før ham til badene. Men ta' jer af håret først.
Dominus.
- Poolen er tom. - Ja, vi har brug for regn.
Og penge kan også bruges.
Og vi har også brug for det.
- Hvordan har dit nye kæledyr det? - Han trækker vejret.
Hans udgifter alene kunne fylde poolen på en måned.
- Jeg betalte det han var værd, Lucretia. - Spartacus er en levende død.
Hvor lang tid går der før han trækker dig med i graven?
Ikke før han har tjent hans formål.
Fra Claudius Glaber.
- Hans intentioner? - Ikke fjernt fra mine ønsker.
- Han kommer her!. - To dages varsel.
Men hans årsag til besøget mangler.
Med andre ord, han kommer for at takke mig.
For hvad?
Fordi du betalte for meget for hans frihed?
Spartacus trodsede Glaber's forsøg på at dræbe ham i arenaen.
Folket forlangte frihed. En skændsel for Legates.
Jeg tilbød ham et alternativ, ved at købe ham.
Til en opskruet pris!
Hvis Spartacus skulle overleve, vil arenaen blive hans grav.
Hvis ikke...
Vil hans død blive en tidlig fornøjelse for Legates.
Begge vores ønsker vil blive opfyldt!
Jeg har nok brug for lidt mere kærtegn.
En simpel erkendtlighed fra Legates er ikke nok.
Beskyttelse er den belønning vi søger.
Intet mere.
Legates som beskytter.
Hans mønter vil få vores pool til at gå over sine bredde.
- Vi bør holde en fest. - Ja, en lille en.
Med vin og vand meget vand.
Kun lige nok til at gøre tungen våd!
Vi ofrer en tyr så vi kan, få gudernes velsignelse.
- Måske noget mindre! - Et lam?
Så selv guderne vil velsigne os med held.
Det var satans. Svinet er stadig i livet.
Det er ham. Spartacus. Ham alle taler om.
Spartacus? Mit navn er...
Folk er lige glade med hvem du var, thracianer.
Jeg er lige glad med, hvem han er!
- Hvad er det for et sted? - Livet efter døden, min ven.
Eller der er i det mindste rustne porte udenfor.
Du er nu vores ærede gæst.
Batiatus. Ejeren af den største Ludus i Capua.
Ludus?
Træningsskole. Hvor mænd bliver forvandlet til guder.
Hvor blodet er deres styrke. og arenaen deres bjergtop.
Gladiatorer.
Det ægte broderskab.
Hvis du overlever de næste par dage, -
- vil du og de andre rekrutter være blandt os.
Og bære vores mærke.
I mellemtiden, kan vi tilbyde dig noget?
Mad, vand. Måske parfumeret olie til dine fødder.
Vand.
Han er langsom, ikke? Hvad kan du forvente af en thracianer?
- Lugter som frisk lort. - Det gør de alle.
Modsat deres kvinder, de lugter som urin.
Og lort.
- Hvad er du, så? - Jeg er en Gaul, lille du!
Den stærkeste af min slags. Crixus, ubesejret.
En Gaul.
Det forklarer hvorfor du lugter som en kvinde.
Ta' dig af dine sår. Spis, sov.
Når du genvinder din styrke, vender vi tilbage til samtalen.
Svag. Svag.
En bunke lort.
Ikke en pik blandt dem.
Så skulle du slutte dig til dem, din lille fisse.
Hvad er der under dine fødder?
Svar!
Hvad er der under dine fødder?
Sand.
Crixus!
- Hvad er der under dine fødder? - Hellig jord, Doctor.
Blandet med tårer af blod.
Dine tårer, dit blod.
Ynkelige liv forvandlet til noget værdifuldt.
Hør! Lær!
Og lev muligvis som gladiatorer.
Nu, lyt til jeres herre.
I skal alle være velsignet over, -
- at være her i Ludus Quintus Lentulus Batiatus, -
- hvor alle de bedste gladiatorer i republikken er.
Gør dig bemærket i de kommende hårde dage.
Vis at du er mere end en almindelig slave.
Mere end en mand. Fejl og du vil dø, -
- hvor du står, eller blive sent til minen.
Bestå, og du vil med stolthed stå blandt mine titanere.
Batiatus!
En gladiator frygter ikke døden. Han omfavner den.
Knepper den.
Hver gang han går ind i arenaen, -
- stikker han sin pik i monstrets mund.
Og håber at komme hjem før munden lukker.
Ingen af jer vil holde et sekund.
Undtagen én.
Denne ynkelige thracianer, var op imod 4 i arenaen.
Dømt til døden. Skulle forsvare sit liv med kun et sværd.
De angreb ham.
Igen, igen og igen.
Han trodsede døden, troen og selv guderne.
Se på denne mand. Studér ham.
Og indse, at han intet er.
En kujon, en desertør fra militæret.
Hans sejr i arenaen er så tom som hans mod.
Han kæmpede mod utrænede mænd fra Solonius.
Jeres herres fjende.
Havde Spartacus gået i arenaen, med gladiatorer herfra, -
- ville hans hoved holdt længere end hans krop.
Thracianeren er ikke enig.
En demonstration, måske?
Crixus!
Sværdtræning!
Bevis at vi tager fejl, Spartacus.
Ta' det!
Spartacus!
Det er ikke mit navn!
Dit navn, dit liv, er noget vi beslutter!
Måske har kujonen brug for en fordel, for at stoppe hans rystende knæ.
Cledius.
Ta' det!
Jeg kan intet få ud af ham. Send ham til minen.
Er du udhvilet?
Et angreb skal begynde med et rigtigt fodfæste.
Han prøver at angribe, før han har fået balancen.
Crixus!
Giv ham en fordel ved din ryg og du er død.
Hvis du har med en stærkere modstander at gøre, -
- vil du dø.
Kast dit sværd ind i arenaen og du er død igen.
Din dumhed har kostet et liv, men dit kan stadig blive frelst.
To fingre, et tegn på opgivelse, -
- en bøn om nåde til kampens dommer.
Be' for dit liv, lille kanin.
Smadr hans kranium!
Crixus!
- Dominus. - Forsæt træningen.
Han prøver at dræbe din bedste mand, og alligevel lader du ham leve.
Glaber besøger os i morgen.
Hans intentioner med thracianeren inkluderer muligvis blod.
Indtil hans beskyttelse er sikret, vil jeg holde ham varm, -
- og i bevægelse.
Gud, hvor er det varmt! Jeg koger!
Spis det!
Mange af dem er slaver og kriminelle.
Er vi bedre?
Du har overlevet din egen henrettelse.
To gange hvis du tæller ham med, der introduceret din hjerne til sandet.
Du er anderledes, thracianer. Sammenlignet med den her flok.
- Og dig? - Varro.
De værste af alle.
En fri mand dømt af hans egne hænder.
Hvorfor vil en mand frivilligt gøre det?
En lille gæld, der blev større.
At betale den tilbage blev svært.
Hvis det bare kun, omhandlede mig...
- Har du familie? - Kone og barn.
En dreng.
To år i arenaen og mine sejrer, giver dem mad på bordet.
Sejrer?
Kæmp godt og du vil blive belønnet med penge.
Nok til endda at betale guderne, hvad jeg skyldte.
Guderne... Du er et fjols!
Og i godt selskab, kan jeg se.
De er de bedste, jeg kan klare nu.
En eller to ser lovende ud, men de andre, -
- selv ikke min mor vil sende dem i arenaen.
Du har ikke nogen mor. Du gjorde oprør, -
- det er derfor, jeg kan li' dig!
Var der ikke nogle bedre muligheder?
Bedre, ja, men til at betale, nej!
Du står og klager, i steder for at arbejde.
Jeg vil bare ære dig, Batiatus og denne Ludus.
Legatus Glaber besøger os i morgen, -
- og med ham, håb om en ny formue, indtil da, -
- er disse mænd, alt jeg har råd til.
Forvandle dem til sten, eller send dem til minen.
Din vilje, mine hænder.
Ovidius, jeg beklager forsinkelsen.
Accepteret hvis den kom med penge.
Tre måneders hvede. Betalingen er forsinket.
- Er det tre? - Til dags dato.
Vulcanalia's Lege nærmer sig, hvis jeg må skylde indtil da.
- Gælden plus 30% - 30?
Eller betale gælden her og nu!
Gælden plus 30% efter Vulcanalia.
Dagen efter.
- Jeg kunne have klaret ham! - Crixus?
Der ville løbe lort, ned af dit ben!
Jeg ville ikke være endt i sandet, som en hund!
Uden træning ville Gaul'en, have slået os alle, Kerza.
Og tale om andet ville være sludder.
Jeg beder om ikke at møde Crixus, -
- i den sidste test.
Bare rolig, du kommer ikke så langt, røvhul.
Alle kan komme til testen og videre.
Frihed.
En dag, hvis du kæmper godt.
Frihed.
Værdiløs, hvis du ingen penge har, Varro.
Vind publikums hjerte og du vil blive velsignet med begge.
Du narrede gladiatorerne der. Hvad tror du vores chancer er?
I alle vil dø!
På jeres fødder!
I vil sove, når i har vist at i er mænd.
Forsæt!
- Det er sent. - Det er det.
- Gå tilbage til dine drømme. - Om et øjeblik.
- Vi har brug for bedre vin. - Vi har brug for mange ting.
Vi vil få det igen.
- Er alt klaret? - Jeg har klaret alt.
Jeg kan ikke tåle nederlag i morgen.
Hvis jeg kan sikre Glaber's beskyttelse...
- Det vil du. - Hvordan kan du være så sikker?
Vi har gjort alt vi kunne, det er nu op til Guderne.
Kom i seng og tag den forfærdelige vin med.
Jer be'r dig, røvrend mig ikke.
Stop!
Dagens træning, vil snart begynde.
Spis!
På Jupiters pik! Træner vi hele dagen nu?
Tror du stadig at alle vil komme til testen?
- De fleste. - Du er fjolset så!
- Betalte Batiatus for disse mænd? - Meget lidt, så vidt jeg kan se.
Den romerske vej, livet for penge.
Nogle er mere værd end andre.
Jeg har hørt at en vis thracianer, var meget dyr.
Jeg tror stadig, at prisen vil stige.
Jeg kan huske hvor hård marchen var, da jeg var nybegynder.
I må være hundesultne. Fyld jeres maver.
Lort.
Væk mig, når det er tid til at dø igen.
Undskyld. Barca synes det er sjovt.
Det er bare vittigheder, men det er svært at spise her.
Dagene vil være hårde, uden mad.
- Kan skaffe mere. - Vil du give mig dit brød?
Mit? Nej.
Jeg flytter ting. Selv uden for disse vægge.
Hvad end du har brug for, kan Ashur skaffe det.
Jeg skylder ingen.
Jeg be'r om intet retur.
Min eneste bekymring er din styrke, de kommende dage.
- Og hvordan man flygter herfra? - Jeg har prøvet før.
Ved du at det andet, jeg tilbyder er odds.
Vil denne mand leve, denne dø, -
- hvor hurtigt, hvor langsomt, dage eller timer.
Spil for at få tiden til at gå, og for pengenes skyld.
- Hvad er mine odds? - 12 til 1.
Højere ved din død.
Crixus vil tabe meget, hvis du trodser tallene.
Det vil jeg ikke have noget imod.
- Tro ikke at jeg er en ven. - Tanken har ikke sløjfet mig!
- Hvordan klarede du det? - Ved at oddse.
Jeg frygter, at det vil blive værre.
- Glaber. - Du tiltaler mig, Legatus.
Men alligevel et dyr. Et tegn på din slags.
- Hvor er hun? - Hvem?
Din kone...
- Hvor? - Hvor, jeg har lyst til!
- Hun har ikke såret dig. - Sandt. Ingen.
Men dig, du har såret mig.
Deserteret fra militæret, trodset mine ordrer, -
- ødelagt min status hos senatet.
Og så i arenaen, sårede du mig igen, -
- ved ikke at vide, hvornår du skal dø.
Mit liv så, i bytte for hendes.
Du er ikke i en postion hvor du kan forhandle med dit liv.
Hvis jeg ville se hende, skal jeg bare hviske, -
- og Batiatus vil adlyde min ordre.
Så sig ordene til ham, i hans øre.
Du tager fejl, thracianer.
Sandt, jeg vil have dig død, som gengældelse for dit had.
Men nu kan jeg se det var en fej.
Jeg vil have det skal ende, for hurtigt.
Mit ønske er, forvandlet til blod, -
- dråbe for dråbe, indtil du løber tør.
Og jeg fortalte dig, at Rom's skygge var enorm.
Og alligevel vil du dø under den, bid for bid, -
- til publikums brølen.
En afskedsgave, for at knytte os sammen.
Jeg tog det fra hendes lår.
For at bevare duften.
Før mine mænd forurenede den med deres egen.
- Nej! - Barberisk sjovt!
Og da kampen endelig forlod hendes øjne, -
- solgte jeg hende til en syrianer for en halv mønt.
Thracianeren har endelig fundet sit sted foran mig.
Hans knæ.
Var besøget hos thracianeren så tilfredsstillende?
- Han bekymrer mig ikke mere! - Heller ikke mig!
Vi har forberedt en fest i din ære.
- Jeg tager til Rom. - Rom? Nu?
Har du brug for noget til din rejse?
Du skulle ikke have gjort alt det, Lucretia.
Disse normale retter irriterer min mave.
Noget vin måske, mens vi venter på din mand.
- Krydret? - Nej, men noget med samme smag.
Så vand.
Heden og støvet. Vil det nogensinde regne igen?
Vi kan kun bede.
Jeg kan ikke gå på Capua's gader, -
- uden at høre nogen der be'r om regn.
Og alligevel ignorer guderne os.
Måske har vi gjort noget, der har gjort dem sure.
Jeg prøver at gøre lidt, hver eneste dag.
Så du er årsagen, Ilithya.
Jeg ville holde lidt afstand. Jupiter kunne affyre et lyn.
Han ville være nødt til at vælge mellem to mål.
Og jeg troede jeg vi tæt på, en normal romersk kvinde.
"Normal" er skabt af mænd, der vil gøre os til slaver.
- Har du nogensinde besøgt en Ludus? - Nej.
Jeg har altid ville, men far tillod mig det aldrig.
Og du adlød hans ordre.
Ikke dem alle, eller min mands.
Hvordan kan du leve med larmen og lugten, -
- der omgiver disse dyr.
Ja, de er vilde og brutale, ik?
Sikke en vildskab! Er du ikke bekymret?
Hvad hvis de gik amok og lugtede blod?
Denne Ludus har tilhørt min mands familie i generationer, -
- og den er her stadig.
Hvad med dine børn? Lader du dem lege med dem?
Jeg har ikke børn.
Undskyld, jeg troede at en kvinde i din alder...
Kom, vi tager til Rom.
- Allerede? - Hvorfor kan vi ikke blive?
- Jeg vil se gladiatorerne. - En anden gang, kom.
Kerz!
- Træn med Spartacus. - Ja, Doctor.
Rekrutter! Jeres opmærksom!
Vis thracianeren hvad vi har lært i hans fravær.
1. Runde. Angrib!
2. Runde. Angrib!
Spartacus!
Har guderne ikke pisset nok på mig for en dag?
Legatus Glaber ser mig som en almindelig slave, -
- men nej, lad os tilføje lort til pisset og hæld det i hans mund.
Hvis det kommer ud at Batiatus ikke kan styre hans egne.
- Jeg advarede dig! - Du advarede mig ikke!
Du gav mig råd, "mine hænder, din vilje."
Legatus har dårligt nok forladt mine porte.
- Thracianeren er uforudsigelig. - Så lær ham vores regler!
Pisken har ingen effekt på ham.
Han er et dyr, der skal slippes fri i minen!
Nej, de andre har ingen værdi.
Men Spartacus er højt vurderet.
Hans værdi overstiger de andres totale sum.
Jeg vil få ham tilbage.
Hvis ikke fra Legatus, så fra manden selv.
- Selvom han er uforudsigelig? - Han er bare passioneret.
Han er også sådan mod de andre.
Det ville være godt for publikummet, hvis vi kunne tæmme ham.
Han kæmpede for at beholde, det stykke tøj.
Selvom vagterne slog ham. Det kan muligvis hjælpe dig.
Jeg så det i Legatus hænder, da han kom.
Bring det til mit værelse. Find ud af hvad det er.
Hvorfor er du her?
På dette sted, under min gæstfrihed. Ved du hvorfor?
Fordi jeg stolede på en romers ære?
Du er her på grund af min bedstefar.
Han byggede denne Ludus.
Han troede på at alle mand, havde en værdi.
At selv de mest vilde blandt os kunne blive hædret.
Og det var denne tro, min far videregav til mig.
Jeg er en Lanista.
Ligesom mine forfædre, en gladiators træner.
Jeg ser ting i folk, som de selv ikke kan se.
En lille glød, -
- jeg giver det nyt liv, indtil det antændes i arenaen.
Jeg brænder kun for min egen sag.
Og hvad er det? Penge?
Du har kostet mig meget på den front.
Det kan ikke være så simpelt. Magt, kærlighed?
- Er det en kvinde, thracianer? - Jeg har en kone.
Og elsker du hende?
Selvfølgelig gør du det, jeg kan se det på dine øjne.
Hvad er navnet på denne delikate blomst?
- Sura. - Hvor er hun?
Han tog... da han kom efter mig.
- Har Legatus Glaber hende? - Han solgte hende til en syrianer.
Hvordan ved du så, om hun stadig er i live?
Hvordan ved du, at dit hjerte slår?
De fleste dage, ved jeg det ikke. Jeg er bare en simpel romer.
Prøver at få det til at fungere, mod gudernes vilje.
Politikerne. Forbryderne.
Nogle gange kan du ikke kende forskel på dem, men dig...
Du er den mest farlige af alle dyrene.
Et monster født med et hjerte.
Hvad ville du gøre for at holde din kone igen?
At føle hendes varme, at smage hende læber?
- Ville du dræbe? - Dem der stod mellem os.
Hvor mange mænd? 100, 1.000?
- Jeg ville dræbe dem alle. - Så gør det i arenaen!
Kæmp for mig og for mine forfædres ære.
Vis dit værd. Kom til toppen, få din frihed, -
- og den kvinde, du har mistet.
Jeg har ikke mistet hende. Hun blev taget fra mig.
En mand må acceptere hans skæbne, eller blive knust af den.
Hvorfor skulle jeg placere min skæbne i hænderne på en anden romer?
På grund af hvad de har.
Din kones?
Bestå den sidste test med ære og underdanighed.
Kald mig Dominus og jeg vil hjælpe med at genforene jer.
Valget er dit.
Stop!
Varro har fået uafgjort. Testen er bestået.
Barca! Marcus! På jeres pladser!
Begynd!
Det er skuffende.
Ikke alle eventyr ender med et klimaks.
Et velkendt fakta kendt af alle kvinder.
Crixus. Spartacus. På jeres pladser.
En sidste lektion, før jeg sender dig til det hinsidiges.
Begynd!
Fandens.
Dyr og værdiløs.
Kæmp din thracianske kælling.
Tåre.
Denne kanin er ved at pisse på sig selv.
Dræb kaninen!
Gør det af med ham!
Thracianere.
Lektionen er lært.
Spartacus!
Stop!
Du har bestået testen.
Dominus.
Dit liv har nu betydning. Sværg det til mig.
Fremsig Sacramentum Gladiatorium.
Jeg tilbyder min krop, mit sind, min vilje, -
- til denne Ludus' ære, -
- og til min herres ordre, Batiatus.
Jeg sværger at blive brændt, bundet, -
- slået eller dræbt af sværdet, -
- i jagten på arenaen's ære.
Velkommen til broderskabet.
-- Oversat Af: Monteque --